(untitled) (Живи језици: часопис за стране језике и књижевности, 2020)
Циљ овог рада је да укаже да је учионица страног језика у Интернационалној школи мултикултурни динамички простор који својим плурилингвалним ученицима пружа могућност да обједине језичке кодове које су раније употребљавали одвојено и на различитим местима. Спајајући тако различите димензије својих знања, искустава и когнитивних капацитета, ученици првенствено уочавају онај део новог или непознатог вокабулара који има сличности са њима већ познатим лексемама, првенствено са јединицама из матерњег језика, али и са вокабуларом неког другог, њима познатог, језика. У тренутку детекције сличности између непознате речи страног језика и познате речи из знаног језика, код ученика се покреће ментални механизам чији резултат је стварање претпоставке о облику или значењу дате речи. Овај метални механизам стварања хипотезе назива се абдуктивно резоновање. У раду се следе принципи квалитативног истраживачког метода, односно анализирају се и тумаче одговори ученика на основу претходно сакупљених података из теста препознавања речи. Резултати истраживања сведоче да је примена абдуктивног начина размишља код плурилингвалних ученика у мултикултурном формалном контексту у складу са методом трансјезичке комуникативне активности, односно да већ развијене језичке способности у два или више језика, самим тим и познавање више култура, поспешује критичко размишљање и закључивање, као и да ствара простор за слободно, оригинално и креативно језичко испољавање.