(untitled) (Живи језици: часопис за стране језике и књижевности, 2025)
Овај рад истражује историјску заступљеност глувих жена у општим и специјализованим историјским текстовима. Упркос њиховом значајном доприносу, глуве жене се често занемарују, што доводи до перцепције њиховог идентитета првенствено као глувих појединаца, а не као жена. Ова двострука маргинализација и унутар заједнице глувих и ширег друштва наглашава системска питања у историјској науци. Главни радови аутора као што су Сацхс, Лане и Баинтон, иако су кључни у документовању културе глувих, често занемарују јединствена искуства и достигнућа глувих жена. Кључне прекретнице, попут избора Гертруде Галовеј за прву жену председницу Националне асоцијације глувих у САД и оснивање удружења Deaf Women United Inc. (DWU), су минимално истражене, одражавајући шире друштвене родне предрасуде. Овај рад наглашава критичну потребу за инклузивним историјским наративима који у потпуности интегришу искуства глувих жена. Документовањем и признавањем њихових јединствених изазова и доприноса, можемо подстаћи свеобухватније и правичније разумевање историје, оснажујући глуве жене потврђивањем њиховог идентитета и достигнућа. Кључне речи: глуве жене, историјска репрезентација, маргинализација, студије глувих, родна пристрасност.