(untitled) (Живи језици: часопис за стране језике и књижевности, 2018)
И данас се у Србији двојезична настава посматра као педагошка иновација, иако се у континуитету остварује већ 14 година. Са становишта анализе језичких образовних политика као јавних политика, та чињеница отвара неколика питања, од којих је једно улога различитих актера у процесу њеног увођења, остваривања и вредновања. Евидентирањем најважнијих домаћих искустава која су претходила увођењу двојезичне наставе 2004. године у две београдске образовне институције и анализом одређених аспеката тих искустава, овај рад тежи да одговори на питање учинка различитих актера у развијању тог модела наставе, али и да тиме што ће указати на проблеме који се јављају као константа, то јест који до сада нису ефикасно решени, поглед у прошлост стави у функцију будућег развоја двојезичне наставе.