(untitled) (Живи језици: часопис за стране језике и књижевности, 2023)
Рад се бави контрастирањем фразеологизама са компонентом око у италијанском, шпанском и српском језику, с циљем утврђивања идентичности, сличности и разлика на интерлингвалном нивоу. Имајући у виду висок фраземотворни потенцијал соматске лексеме, истраживање се ограничило на само једно концептуално поље - „љубав“. Истраживање је спроведено с циљем да се установи да ли ће представници две лингвокултуролошке заједнице које говоре типолошки сличним језицима (италијански и шпански) концептуализовати феномене на сличнији начин него што то чине припадници српке језичко-културне заједнице, чији је језик типолошки удаљен. Иницијална хипотеза била је да ће генетски сроднији језици делити више заједничких фразеолошких карактеристика у односу на генетски несродан језик. У циљу спровођења истраживања из одговарајућих општих и фразеолошких речника ексцерпирана је грађа која је потом подвргута контрастивној и концептуалној анализи. Резултати контрастирања показују да припадници италијанске и шпанске лингвокултурне заједнице на сличнији начин концептуализују љубав у својим соматским фразеологизмима, али и да српски фразеолошки фонд бележи значајан број случајева апсолутне елвиваленције, као резултат заједничког европског порекла фразема, калкирања или полигенезе.