МОДАЛНОСТ У ВАЗДУХОПЛОВНОЈ ТЕЛЕКОМУНИКАЦИЈИ ПУТЕМ РАДИОТЕЛЕФОНИЈЕ (Живи језици: часопис за стране језике и књижевности, 2025)
Комуникација путем радиотелефоније (РТФ) између пилота и контролора летења одвија се употребом посебног варијетета енглеског језика, који се састоји из две компоненте, прописане фразеологије, као доминантног средства комуникације, и „обичног“ језика. У циљу постизања јасне и недвосмислене размене информација, захтеви који се односе на употребу овог језика своде се суштински на максимално могуће поједностављење граматичких структура и лексике. У том смислу, прописану фразеологију карактерише изражена лимитираност граматичких структура, па је тако и модална компонента значајно редукована. Присуство модалности у нешто већој мери евидентира се у комуникацији путем радиотелефоније у неуобичајеним и у ванредним ситуацијама, за које не постоји прописана фразеологија, услед чега учесници у комуникацији морају да прибегну „обичном“ језику. Доминантна модална компонента у комуникацији путем прописане фразеологије је модалност догађаја, док се у комуникацији која подразумева употребу „обичног“ језика могу, поред деонтичке и динамичке модалности, наћи и примери епистемичке модалности.
Keywords: модалност; радиотелефонија (РТФ); фразеологија; „обичан“ језик; деонтичка модалност; динамичка модалност