(untitled) (Živi jezici, 2025)
Glavni cilj našeg istraživanja bio je da se ispita da li i u kojoj meri pozicija engleskih interdentalnih frikativa [θ] i [ð] u reči (inicijalna, središnja ili finalna) utiče na preciznost u njihovoj artikulaciji, kako kod izgovora pojedinačnih reči tako i u kontekstu teksta. Takođe smo proučavali koji se glasovi koriste kao zamena u slučaju neprecizne artikulacije glasova [θ] i [ð]. Nadalje, sproveli smo komparativnu analizu u pogledu preciznosti artikulacije engleskih interdentalnih frikativa između dve uzrasne grupe učenika osnovne škole kako bismo procenili mogući uticaj podučavanja i izloženosti jeziku na preciznost njihovog izgovaranja. Prikupljeni podaci pokazuju da učesnici u našoj studiji najpreciznije izgovaraju [θ] i [ð] kada se nalaze u finalnoj poziciji u reči, dok se bezvučni interdentalni frikativ [θ] izgovara sa većom preciznošću od njegovog zvučnog para [ð]. Učesnici u istraživanju su najčešće zamenjivali engleske interdentalne frikative [θ] i [ð] srpskim plozivima [t] and [d], što se može smatrati posledicom principa univerzalne gramatike. Konačno, učenici osmog razreda su pokazali veću preciznost kod artikulacije glasova [θ] i [ð] u poređenju sa učenicima petog razreda, što sugeriše da podučavanje i izloženost jeziku mogu imati pozitivan uticaj na preciznost artikulacije.